Юлиан Тувим
Закъснял Славейко

Превод от полски: Антоанета Попова, 1988

chitanka.info

Плаче младата Славейка в клонестия ясен,

че й обеща Славейко да вечерят в осем.

Как държи на свойта дума, как е точен само!

А сега е единайсет и още го няма!

Всичко чака и изстива: росна супа с мравки,

седем пълнени комара в сос от незабравки,

скакалец на скара с горски хлад за гарнитура

и десерт — зефирна торта във лунна глазура.

Ясно — някой го е дебнал! И го е нападнал!

Пухчето му е оскубал, гласчето — откраднал!

Дроздът ще е — стар разбойник — с неговото ято.

Пухът — нищо — ще порасне. Гласът — той е злато!

Ето го и сам Славейко — подсвирква, подскача…

„Ти си свиркаш! Ти си хвъркаш! Пък аз тука плача…“

А Славейко сладко пее: „Прости ми, женичко!

Радостен съм, пеш се върнах — и това е всичко!“

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.